Hej, raring, det är jag.
Jag tänkte vi kunde äta lunch tillsammans idag.
Du ser ledsen ut.
Det är helt naturligt.
Det är mänskligt att känna sig ledsen.
Men känslor är inte fel.
Jag är ledsen, raring.
Jag försöker få dem att ändra sig -
så att du får gå ut.
Nej! Nej!
Nej!
Herregud!
Morgan, Morgan. Lugna dig.
Morgan.
Ta det lugnt.
.:: www.HoundDawgs.org ::. .:: Newest NORDiC RETAiL! ::.
Fjärråtkomst, information för SynSect.
Fallnummer 6B1138.
Audio-ID. Identifiera.
Lee Weathers.
Riskhantering.
Tillstånd beviljat.
Var god vänta.
Goddag, ms Weathers.
Ursäkta den korta förvarningen,
men vi uppskattar att du kan ställa upp så snabbt.
Som du kan se på rapporten -
finns inte många uppgifter.
Vi vet att det har hänt något med L-9-prototypen -
på ett av våra labb.
I vanliga fall skickar vi ett säkerhetsteam -
men med tanke på den stora sekretessen i L-seriens genetikforskning -
tyckte vi att det var bäst att vara försiktiga.
Vi vill inte ha ett nytt Helsingfors-drama.
Behåll projektpersonalen på plats -
och gör din utvärdering efter psykutredningen.
Dr Ben Shapiro från psykologiavdelningen -
kommer för att intervjua objektet.
SynSect har investerat ett stort kapital i L-seriens produkter -
och de har varit där ett bra tag.
Shortleaf.
Lee Weathers. Jag är väntad.
Personalen är en sammansvetsad grupp -
så det är möjligt att de avvikit från den ursprungliga planen.
Informera mig efter första kontakten.
Uppfattat. Radera fil.
Ms Weathers.
Ted Brenner.
Jag är projektledare. Vi talades vid online.
Trevligt att träffas.
Låt mig hjälpa dig med bagaget.
Var det lätt att hitta?
Ja.
Jag vet inte om du blivit informerad, -
men vi har precis fått veta att dr Shapiro är försenad.
Ja, jag har fått veta det.
Det är olyckligt, jag vet.
Han borde komma tidigt imorgon, så om det går bra att vänta...
Jag har väl inget val.
Den här vägen.
Du har ett eget badrum med dusch.
Det finns gott om hett vatten.
Jag visar gärna dig runt om du vill.
Jag skulle vilja träffa dr Cheng och dr Ziegler.
Absolut. De vill gärna träffa dig.
Och Kathy Grieff.
Kathy.
Jag har inte sett henne idag, men...
Hälsa att jag vill träffa henne.
Självklart.
Och Morgan.
Så fort som möjligt.
Jag ska säga det till dr Ziegler.
Du får se att resultatet av våra investeringar, -
trots våra motgångar nyligen, -
är ganska fantastiska.
Tack, Ted.
Tack.
Det här är Lee.
Du kan börja jobba.
Det handlar inte bara om L-9.
Någon har verkligen gjort ett misstag.
Titta närmare på teamet idag.
Naturligtvis.
Efter Shapiros analys imorgon har jag en bättre bild.
Jag hoppas få träffa Morgan idag.
Jag kanske måste driva på.
Var försiktig, ms Weathers.
Använd alla säkerhetsprotokoll.
Men framför allt, bevara våra tillgångar.
Har jag ditt fulla förtroende?
Absolut, ms Weathers.
Bra.
- Hej. - Hej.
Jag heter Amy.
Beteendevetaren.
Det stämmer.
Jag har läst din uppsats om hybridiserad neurologiteknik -
och den var imponerande.
Tack.
Men det var en gammal uppsats.
Jag minns inte ens vad jag skrev.
Du verkar ha lyckats omsätta mycket i praktiken.
Jag tror dig.
Du är inte alls lika skrämmande som jag trodde.
Jag skulle gärna prata, men jag har just kommit.
Jag ska låta dig vara ifred.
Gränsdragningsproblem, eller hur?
Står det så i min akt?
Något åt det hållet.
Du vet nog mer om mig än jag gör själv.
Det skulle jag inte säga.
Jag fattar.
Du har ett jobb att sköta, precis som alla andra här.
Om du behöver något av mig -
så säg bara till.
Jag uppskattar det. Tack.
Sa de att middagen är kl. 20.00?
Skip lagar lasagne.
Alla älskar lasagne, eller hur?
Just det.
Hejsan.
Du är Skip.
Stämmer.
Du är konsulten från företaget.
Jag är näringsfysiolog och allmän köksslav.
Om du behöver något, säg bara till.
Vill du ha något? Vatten?
Öl? Kanske en proteinshake?
Nej, tack.
Mitt fantastiska bidrag till vetenskapen.
Jagar du?
Ja. Vi använder färska ingredienser här.
Jag är ingen dålig skytt.
Där är du.
Du har träffat Skip.
Ja.
Dr Ziegler håller på att göra klart.
Men jag tänkte vi kunde hälsa på Kathy.
Trevligt att träffas.
Trevligt att träffa dig.
Kathy, Brenda. Det här är Lee Weathers från företaget.
Dr Finch.
Kathy, jag vill gärna prata.
Gärna.
Jag sa till Bren och doktorn -
och alla andra att jag inte måste ligga i sängen.
Men ingen verkar lyssna.
Hon har precis fått medicin.
Jag vill gärna prata i enrum med henne.
Hon behöver vila.
Det tar inte länge.
Det går bra.
Vi väntar där ute.
Hur mår du?
Jag ser värre ut än jag känner mig.
Det kan jag lova.
Du...
det här var inte Morgans fel.
Det var mitt fel.
Jag var...
oförsiktig.
Hon var på dåligt humör.
Företaget behöver inte oroa sig för mig.
Vi är oroliga.
Alltid när en anställd är i fara.
Nej, nej.
Det är inte... Det var mitt misstag.
Jag borde inte ha förvirrat henne.
Morgan är ingen "hon".
Den är en "den".
Det har du fel i, ms Weathers.
Hon är smart, -
smartare än någon av oss, -
men det är inte det som gör Morgan speciell.
Hon kände glädje i sitt hjärta -
innan vi tryckte tillbaka henne in i buren.
Har du inte träffat henne?
Inte ännu.
Du får se.
Det får du verkligen göra.
Inget här är en självklarhet.
Jag söker bara svar. Information.
Du ljuger.
Du ler, -
men jag kan se vad du är.
Du är en jäkla lönnmördare.
Krya på dig.
Nej, nej. Jag är ledsen.
Det är de här medicinerna. Jag är inte mig själv.
Hon är en snäll flicka.
Hon blev bara förvirrad en kort stund.
Det kan hända vem som helst.
Det kan det.
Krya på dig.
Dr Ziegler.
Ms Weathers.
Ett nöje.
Ja. Absolut.
Tråkigt att din vistelse har blivit förlängd i onödan.
Det gör inget, doktorn. Vi anpassar oss.
Kan du informera mig?
Ja. Sitt ner.
Att skapa syntetiskt DNA -
var den relativt enkla delen av ekvationen.
Den andra delen var lite svårare.
Som en magiker -
lurade vi nervsystemet att acceptera att vår nano -
placerade sig mitt i DNA: t.
Sen under inkubationstiden -
börjar nanon introducera sitt eget språk, -
sina egna kommandon.
Tillväxthastigheten -
accelererar gradvis -
och reagerar på och reproducerar de nya retningarna.
Jag har läst materialet.
Naturligtvis.
Som du vet, -
så var Morgan vårt tredje försök.
Vårt första fullgånga objekt -
utvecklade organ på utsidan.
Det fungerar inte. Pulsen försvinner.
Den dog inte långt efter dess så kallade födelse.
Nej.
Och den andra...
Den uppvisade mer komplett fysisk tillväxt,
men fick mentala problem under utvecklingen.
Det bara stärkte vårt beslut -
att börja med ett objekt som hade mer känslor.
Sen, -
efter två år -
fick vi äntligen -
vårt genombrott.
Ja!
Hej.
Vi visste genast att Morgan var mycket speciell.
Mycket pigg och mottaglig.
Där är du!
Hennes intelligens växte stadigt.
Avancerad förståelse och tillväxt.
Är du klar?
Inom en månad kunde hon gå och prata.
Hon var precis det vi ville, -
en hybrid, en biologisk organism -
med förmågan till självständigt beslutsfattande -
och sofistikerade känslomässiga svar.
Nej, Morgan. Kom tillbaka!
Jag kommer och tar dig!
Morgan, se hit.
- Titta här! Ser du? - Vad är det?
Jag får tre.
Är det inte fantastiskt? Det är en fin liten...
Hurra!
Det är hennes första födelsedag.
Dens första födelsedag.
Det överträffade -
våra vildaste förväntningar.
En fin dag.
En speciell dag.
Jag vill diskutera händelsen, om det går bra.
Ja.
Vad vill du veta?
Jag förstår inte orsaken.
Jaha.
Morgans utomhustid hade diskuterats, -
det var något hon verkligen älskade.
När utflykterna med Amy stoppades -
kanske hon överreagerade.
Jag tror att Amys användning av ekoterapi -
var underbart för Morgan.
Cheng tyckte att Morgan introducerades för den sortens stimulering -
alltför tidigt.
Det är okej, Morgan.
Hallå. Det är okej.
Nej!
Det är mycket olyckligt.
Luta tillbaka huvudet.
Men vi har en chans att lära oss av det här.
Vi kan betinga Morgans beteende -
så att den lär sig handling och konsekvenser.
Nej, -
jag tycker att trots de här uppenbara motgångarna -
är projektet på väg åt rätt håll.
Det är okej.
Nej!
Morgan.
Jag vill att du får se hur speciell hon är.
Vi har jobbat hårt med att modifiera kommandosignaler -
och eftersom utvärderingen är imorgon -
vill jag inte att du stannar så länge hos henne.
Darren.
- Darren. - Hej.
Lee Weathers, från företaget.
Just det. Företaget.
- Hej. Välkommen. - Hej.
Hur är det med henne?
Hon mår bra.
Varför är det så hög musik?
Morgan tycker att det är avslappnande.
Hon gillar olika slags musik.
Jazz, klassiskt.
På sista tiden har hon gillat opera.
Lee vill hälsa.
Kan du få Morgan att stänga av musiken?
Morgan, vännen.
Kan du stänga av musiken ett slag?
Det är någon här som vi vill att du träffar.
Vi har arrangerat rummet.
Morgan lär sig kontrollera vissa aspekter av miljön -
på egen hand.
Hej, Morgan.
Hej, Lee.
Vet du vem jag är?
Ja.
Naturligtvis.
Du är Lee Weathers.
Riskhanteringskonsult vid SynSect.
Och varför jag är här?
För att utvärdera min gångbarhet som en potentiell inkomstkälla -
med tanke på de senaste händelserna.
Det stämmer.
Hur mår du, Morgan?
Jag känner mig -
inte som vanligt.
Morgan har varit ganska upprörd -
över händelsen med Kathy.
Jag menade inte att skada henne.
Kathy är en rar person.
Jag skulle aldrig vilja skada henne.
Det var ett felaktigt beslut.
Jag gjorde ett misstag.
Men nu är det okej, Morgan.
Det är okej.
Jag menade inte att vara ohyfsad.
Hur mår du, Lee?
Jag mår bra.
Jag mår bra. Tack för att du frågar.
Vill du prata om det som hänt?
Vi tänkte spara -
psykutredningen till imorgon.
Är du nöjd, Lee?
Det räcker så.
Sov gott, Morgan.
Ja.
Tack, dr Ziegler.
Jag borde försöka sova.
Jag mår dåligt över det här.
Över allt som hände.
Vi pratar om det imorgon.
Ja.
Imorgon.
Trevligt att träffas, Morgan.
Trevligt att träffa dig, Lee.
Tänker du inte ens säga det?
Säga vadå?
Att du är imponerad?
Är det vad du vill att jag ska säga?
Att jag är imponerad?
Får vi vara här?
Det går bra.
Det kan vara vår egen lilla hemlighet.
Det här är en tall.
Och vet du, -
vissa av dem kan leva i tusentals år.
Tusentals år?
Ja.
Det är ganska coolt, eller hur?
Morgan, jag är så stolt över dig.
Varför det?
För att du lär dig hur du ska vara du.
Och det är det viktigaste.
Det var riktigt gott.
Tack.
Ställer du dig in hos den nya tjejen?
Så vad innebär det?
"Riskhanteringskonsult"?
Ungefär vad det låter som.
De flesta företag tar en viss risk -
och jag analyserar den risken mot den förväntade vinsten.
Naturligtvis.
Förväntad vinst.
Möttes ni två på jobbet?
Ja.
Trångboddhet skapar omaka par, antar jag.
Det är lustigt, -
men på ett sätt var det Morgan som förde oss samman.
Hon är nästan som vårt barn. Eller hur, älskling?
Absolut.
Du träffade ju henne idag.
Du fick se hur speciell hon är.
Det är det som är grejen.
Det är så lätt att glömma -
att Morgan bara är fem år.
Hon är ett oskyldigt barn som lär sig -
och hon har rätt att göra misstag.
Hon har inga rättigheter alls.
Jo. Vi har bott här i sju år.
Du kan säkert förstå att det är svårt att undvika genus.
"Hon", "den", än sen...
Så du analyserar den här förväntade vinsten.
Men sen då?
Sen ger jag min rekommendation.
Ursäkta Amys nyfikenhet.
Dr Cheng, det här är ms Weathers.
Det är ett nöje att äntligen få träffa er.
Har vi inte träffats förut?
Jag tror inte det.
Det skulle jag minnas.
Jag är glad att ni kunde komma.
Tack.
Så, ms Weathers, -
jag kan tänka mig att företaget har gett er full auktoritet här.
Jag hoppas vi ska kunna assistera er -
i att nå ett rättvist slutresultat.
Tack.
Jag har enorm respekt för er, dr Cheng.
Och ert omdöme.
Var ni länge i Helsingfors?
Inte förrän efteråt.
Jag var med om efterarbetet.
Det var säkert svårt för er.
Det går inte att förklara.
Trettio personer var med i teamet.
Det tog bara en timme -
för trettio att bli nio.
Jag har lärt mig en svår läxa.
För varje beslut vi fattar blir det konsekvenser.
Jaha, ja, -
det här är inte Helsingfors, dr Cheng.
De var grova prototyper.
Morgan är mycket mer avancerad.
Så mycket mer än företaget förväntar sig.
Jag hoppas att du har rätt.
Varför avslutade ni Morgans ekoterapisessioner med Amy?
Det hände något i skogen.
Amy tog med Morgan bortom tomtgränsen.
Det kunde ha äventyrat hela projektet.
Det var min ursäkt.
Men sanningen?
Vet ni vad det grymmaste är -
som man kan göra mot någon som man har stängt in?
Trycka deras ansikte mot fönstret.
Ni vet vad ni måste göra.
- Jag vill att du ser på det här. - Okej.
Gör den konstiga han sjunger...
Ett och två, stå på tå.
Okej.
Tre och fyra, ta en lyra.
Fem och sex, äta kex.
Sju och åtta, sitt på potta.
Nio, tio, gå på bio.
Och slå dig sen tre gånger till i magen.
Hur vann du?
- Du är så duktig! - Underbart!
Du är så duktig. Du lärde dig så snabbt!
- Igen? - Fick ni med det?
Kan vi göra det igen?
Åh, nej. Du, också?
Jobbar du övertid?
Det är fridfullt här ute.
Ja, här ute.
Brenda och Darren håller på ganska högljutt i rummet bredvid mitt.
Det är ett fint, gammalt hus, men väggarna är tunna.
Får jag bjuda på en drink?
Gärna.
Gillar du att jobba i företaget?
Det är okej.
Jaså? Har du gjort det länge?
Ett tag.
Var det vad du ville bli när du växte upp?
En riskhanteringskonsult?
Så du gillar att berätta?
Så det dröjde inte länge innan Darren och Brenda blev ett par?
Inte så länge, tror jag.
När han tröttnat på att jaga Amy.
Hon är intressant.
Så kan man beskriva henne. Visst.
Gillar du också henne?
Jag? Nej.
Nej, inte egentligen.
Vi strulade ett tag strax efter att vi kommit hit.
Du vet, sånt... händer.
Jag menar inte att snoka.
Jag försöker bara ta reda på hur det fungerar här.
Okej.
Vi är bara två personer som samtalar.
Det är inget fel med det.
Jag förstår. Jag och Amy.
Vi var de enda två som uppfattade sommarlägerkänslan -
när vi flyttat in.
Men jag tror inte att jag är hennes typ.
- Hej, Ted. - Hej.
Hur är det med henne?
Hon är lite orolig ikväll.
Okej.
Vad tycker du om ms Weathers?
Du känner mig. Jag avskyr alla.
SPELA UPP SENASTE TIMMEN
STÄNG AV ALLA INTERNA KAMEROR
ÄR DU SÄKER?
KAMEROR OFFLINE
Morgan.
Vad tycker du om Morgan?
Ärligt?
Vi är en enda stor lycklig familj här, -
men hon gör mig obehaglig till mods.
Du är den enda som sagt det.
Kanske det, -
men jag är ingen forskare och kanske bara lite avundsjuk.
- Avundsjuk? - Kanske.
Varför det?
Den gjorde perfekt risotto.
Som om det var hur lätt som helst.
Det sägs att man måste laga mat med hjärtat och så.
Men den gjorde en perfekt risotto.
Jag är så ledsen.
Åh, Gud.
Det var mitt fel.
Om du visste hur länge jag varit här mitt i ingenstans -
och grillat ost och skurit kanterna av brödet åt C-3PO...
Ha en trevlig kväll, Skip.
Okej.
Det gick ju bra, Skip.
Jag ville prata med dig, -
före imorgon.
Du kommer att klara dig fint, Morgan.
Det kommer du.
Var bara dig själv.
Okej?
Ja.
Jag antar att det är -
det enda jag kan.
Berätta igen.
Om sjön.
Du kom ihåg.
Jag ska ta dig med till Navar-sjön.
Det är inte så långt bort.
Det är den vackraste sjö du kan tänka dig.
Och om vi är tysta -
kan man höra den minsta viskning av vinden genom träden.
Det är vårt eget paradis.
Det är precis som i himlen.
Hur gammalt är det?
Jag tror att det är lika gammalt som universum.
Det är en hjort.
Skräm den inte.
Är den skadad?
Den här doktorn, är han din vän?
Nej.
Hurså?
Jag tycker inte om honom.
Bra att veta.
De säger att jag inte får vara med på psykutredningen.
Jag är tydligen inte nödvändig personal.
Jag har gått igenom akterna.
Det verkar ganska rättfram, eller hur?
Ni kanske märker att det här inte är en vanlig utvärdering.
Morgan är ett exceptionellt komplext exemplar.
Den kan vara en mikrovågsugn.
Det förändrar inte hur jag gör mitt jobb.
Det är en standardpsykutredning för en modern artificiell intelligens.
Hon är ingen mikrovågsugn, det är bäst ni kommer ihåg det.
Det här är mitt jobb, doktorn.
Jag råkar vara bra på det.
Om ni har problem med min metodik eller saknar tro på min förmåga, -
ska ni ta upp det med företaget.
- Dr Shapiro. - Ja?
Det här är Lee Weathers.
Glad att se att ni äntligen kommit. Är allt bra?
Ja. Jag ber om ursäkt för förseningen.
Jag fastnade i Utah, ett privatärende.
Inga problem. Vi är sena.
Vill ni studera bakgrunden?
Behövs inte. Jag kan hoppa in direkt.
Jag måste åka härifrån så fort som möjligt.
Då sätter vi igång.
Den här vägen.
Vill ni att jag ska sitta här?
Är det här ett skämt?
Med tanke på det som nyligen hänt -
skulle vi alla känna oss tryggare -
om vi följer högsäkerhetsprotokollet.
Tryggare, jaha.
Ted, enligt min erfarenhet -
kan trygghet vara ett problem för att få veta sanningen.
Naturligtvis. Ja, men...
Det är mitt jobb att bygga upp tilliten hos objektet.
Det blir lite svårt med en glasruta mellan oss.
Det är för er egen säkerhet, doktorn.
Vad har jag missat?
Skjuter den laserstrålar med ögonen, eller något?
För det första -
är det hennes begynnande prekognition.
Det ni inte förstår -
är hur stor hennes intelligens är.
Med all respekt, -
måste jag sitta bakom en glasruta från den här saken?
Då kan jag nog säga att den redan har misslyckats i psykutredningen.
Bra.
Hej, Morgan.
Hej, dr Shapiro.
Du vet vad jag heter.
Ja.
Vet du varför jag är här?
Ja.
Bra! Då kan vi börja direkt.
Låter det bra?
Ja.
Det finns inga rätta eller fel svar här, -
Morgan.
Det är bara vi två som för ett samtal.
Bara jag och du -
som lär känna varandra.
Speciellt jag som lär känna dig.
Så du kan bara -
vara dig själv.
Okej?
Okej.
Okej då.
Jaha...
Jag läste i rapporten -
att du känt dig lite ledsen.
Känner du dig ledsen, Morgan?
Ja.
Varför känner du dig ledsen?
Jag är ledsen över Kathy.
Kathy Grieff?
Ja.
Kan du berätta vad du gjorde?
Jag högg Kathy i ögat.
Det var ett misstag.
Jag borde inte ha gjort det.
Att känna sig ledsen är den rätta reaktionen.
Ja.
Vad skulle vara fel reaktion?
Skratt.
Ja. Skratt skulle vara fel.
Vad får dig att skratta, Morgan?
Jag har inget bra sinne för humor.
Det gör inget.
Folk säger samma sak till mig, så...
Ser du dig som en person, Morgan?
Nej.
Jag är något nytt.
Det finns ingen etikett.
Kan man påstå att ditt medvetande är överlägset?
Nej.
Det är bara annorlunda.
Äpplen och päron?
Det är ett ordspråk. Det betyder att -
du är annorlunda än människor -
på samma sätt som äpplen är annorlunda än päron.
Ja. Jag är äpplen och päron.
Förlåt, jag har svårt med liknelser ibland.
Trivs du här, Morgan?
Ja.
Vad tycker du om?
Jag tycker om min musik -
och mina vänner.
Vilka är dina vänner?
Darren är min vän.
Brenda är min vän.
Amy är min vän...
De är dina vänner, ja.
Men tycker du att de behandlar dig som en vän?
Gör du det?
Är det normalt -
att vänner låser in varandra i burar?
Jag sitter inte alltid i bur.
Inte?
Innan händelsen -
kunde jag komma och gå som jag ville.
Jag läste i anteckningarna när det gällde händelsen med Kathy -
att det hade förekommit -
oenighet när det gällde det.
Kan du se på mig, tack?
Jag skulle ha gått till sjön med Amy.
Till sjön med Amy, jag förstår.
Det låter roligt! Inte konstigt att du blev arg.
Jag var inte arg.
Det skedde ett fel.
Ett fel?
Som felet med Kathy?
Jag älskar Kathy.
Upplever du kärlek?
Jag har förmågan att visa kärlek.
Okej.
Så du kan uppvisa kärlek -
och ledsenhet.
Hur uttrycker du andra känslor?
Vilka andra känslor?
Jag vet inte. Rädsla?
Ilska?
Du är en far, eller hur?
Du har en 13-årig dotter.
Du får inte träffa henne så ofta längre.
Ja.
Jag är en far.
Vad menar du, Morgan?
Vad är det jag missar?
Jag är ett barn.
Du är ett barn.
Ja. Det stämmer. Du är ett barn.
Du är bara fem år.
Vilken känsla uttryckte du med Kathy?
Jag älskar Kathy.
Hur är det med mig?
Älskar du mig?
Nej.
Inte?
Det sårar mig lite grann.
Men jag förstår. Du har precis träffat mig.
Du kanske börjar älska mig.
Om jag till exempel rekommenderar -
att du får gå till sjön -
med Amy.
Skulle du älska mig då?
Jag vet inte.
Och om jag rekommenderade något annat?
Om jag rekommenderade -
att du inte får lämna det här rummet?
Mina känslor är irrelevanta.
Om det är rekommendationen...
Om jag rekommenderade -
att du inte fick gå härifrån och inte skulle få lyssna på musik -
och inte träffa dina vänner?
Om jag rekommenderade att du skulle förstöras?
Okej.
Glöm det.
Okej? Glöm det.
Låt oss säga att jag gör tvärtom.
Om jag rekommenderar att du får gå till sjön -
och att jag själv kör dig dit?
Då skulle det vara naturligt -
att du fick varmare känslor för mig.
Känslor som du kanske har för Amy eller för dina vänner här.
Kanske till och med känna kärlek.
Jag antar det.
Jag vet inte. Det är en hypotetisk fråga.
Exakt! Hypotetiskt sett, vad skulle du göra -
om jag rekommenderade att du skulle förstöras?
Vad skulle du göra, hypotetiskt sett?
- Jag vet inte. - Kom igen. Vet du inte?
Nej.
- Spontant. Kom igen! - Jag vet inte.
- Inga svar är fel. - Jag vet inte!
Kom igen!
- Svara. Vad skulle du göra? - Jag vet inte.
Vad skulle du göra?
Vi borde avsluta.
Visa mig om du inte kan berätta.
Demonstrera det för mig.
Så ja.
Vad är det? Jag vet inte vad det betyder.
Vad betyder det?
Visa mig!
Jag vet inte vad det betyder! Vad är det?
Visa mig hur du känner!
Morgan!
Bedövning! Nu!
Nu!
Brenda.
Hämta Brenda. Sätt fart!
Fan. Fan.
Morgan!
Nej. Vad i helvete?
Morgan. Vännen.
Nu får du lugna dig, okej?
Morgan.
Morgan?
Se på mig.
Morgan.
Gumman.
Vad hände?
Försök slappna av, Morgan.
Skadade jag Darren?
Nej, jag mår bra, kompis.
Jag är här.
Jag menade det inte.
Jag vet. Jag vet.
Jag kan inte röra armarna.
Du har spänts fast, -
Morgan.
Vi har beslutat oss för en handlingsplan.
Som är bäst för dig.
Bäst för mig?
Herregud.
Vad är det vi gör?
Vi måste omedelbart informera företaget. Dr Ziegler...
Jag har tagit mig friheten.
En styrka kommer hit i gryningen -
för att ta med objektet och annan data för analys.
Nej, det går inte.
Ingen annan kan hantera den här typen av material.
Det är mer effektivt om vi processar all data här.
Tyvärr, doktorn. Det finns inte mer att göra här.
Men det är vårt verk.
Vi har investerat våra liv i det här.
Vi har skapat nytt liv och du vill att vi kastar bort det?
Det räcker.
Vi har misslyckats, Simon.
Det finns ingen anledning att diskutera.
Cheng.
Gå till huset. Du behöver inte vara här.
Okej.
Och låta dig göra vadå?
Förstöra åratal av arbete?
Gå tillbaka till huset. Ta en drink.
Om du tror att det är bäst.
VARNING
Tiopental.
Fem milliliter för att söva.
Vad gör du?
Sen 30 milliliter hydromorfon.
Har jag gjort dig besviken, mor?
Har jag misslyckats? Jag gör alltid mitt bästa.
Jag gör allt du begär, Ted.
Amy. Amy!
Nej.
Nej! Jag lovar att bättra mig.
- Jag gör allt ni vill. - Ta det lugnt.
- Nej, snälla. Nej. - Bara slappna av.
- Det är dags att sova, Morgan. - Nej!
- Det kommer att bli bra. - Nej.
Jag vill inte dö. Snälla, mor.
- Det här hjälper. - Nej!
- Du känner ingen mer smärta. - Nej!
Jag vill leva. Snälla, mor.
Jag är inte din mor.
Du har ingen mor.
Har jag ingen mor?
Jag är ledsen.
Vi har svikit dig.
Gör det snabbt.
Morgan!
Jag ska ta dig!
Morgan.
Morgan!
Simon.
Jag är ledsen.
Fan ta dig.
Jag tänker inte göra det.
Darren.
Jag är ledsen.
Nej, du har rätt.
Kom.
Jag kan inte låta dig gör det.
Ur vägen, Ted.
Jag är ledsen, men nej.
Lee!
Det är oftast effektivt i åtminstone en timme till.
Det här är en olycklig situation.
Vi tycker alla att det är hemskt, det som hände.
Speciellt Amy.
Var är Morgan?
Du vet att jag, precis som du, representerar företaget.
Jag är här för att agera i deras intresse.
Vi har olika åsikter.
Företaget förtjänar en chans att få höra vår sida av saken.
Du är professionell, Lee.
Det respekterar jag.
Men på grund av det tycker jag att du borde förstå -
och uppskatta det vi tänker göra.
Släpp ut mig. Nu.
Tyvärr, Lee. Det kan jag inte göra.
De kommer hit.
Dina vänner på företaget kommer hit fortare än du anar.
Vi ska alla ha ett samtal om det här.
Självfallet. Vila nu.
Jag förstår vad du känner för Morgan.
Hur mycket du bryr dig om henne.
Ted, den måste förstöras.
Hon är arg.
Så klart att hon är arg.
Vi kan inte tänka på det nu.
Hur snart kan vi åka?
Brenda hämtar minivanen och tar det viktiga från kontoret.
- Darren? - Ja?
- Hur går det där inne? - Vi är nära. Mycket nära.
Morgan.
Vad är det som händer?
Ingenting. Fortsätt sova, Kathy.
Jag vill veta vad som händer.
Ingenting. Håll dig borta från det.
Vad hände?
Ingenting. Allt är bra.
Morgan klarar sig.
- Bren. - Herregud!
Var är Morgan?
Gå och lägg dig igen.
Var är Morgan?
Morgan!
Sötnos.
Vi måste åka nu.
Kan du sitta upp?
Morgan, kom. Kom här.
Morgan.
- Darren? - Ja.
Kan du få henne att sitta?
Okej. Här. Du får göra det här.
Okej.
Du måste vakna nu.
Kom igen.
Vi ska ut på en liten åktur.
Ut på äventyr.
Kom.
Kom här. Här, titta här.
Hallå, hallå.
Du.
Allting kommer att bli bra.
Morgan!
Morgan, nej!
Darren!
Morgan. Morgan, nej!
Du måste sluta.
Du mår inte bra, Morgan.
Du är sjuk.
Jag mår mycket bättre.
Vart ska du?
Det är över.
Du får inte lov att gå, Bren.
Kan du berätta vad som pågår?
Vi ska sticka, okej?
Hej, Lee.
Öppna dörren.
Doktor Shapiro hade rätt.
De var inte mina vänner.
De ville döda mig, -
alla utom Amy.
Hon är den enda som verkligen älskar mig.
Du behöver hjälp.
Öppna dörren och låt mig hjälpa dig.
Jag behöver inte din hjälp.
Jag börjar känna mig som mig själv.
Känner du dig som dig själv, Lee?
Eller känner du dig som något annat?
Jag vet varför de gjorde mig.
Men tänk om de har fel?
Kan du inte komma in?
Vi kan prata om allt.
Jag skulle gärna stanna och prata.
Det är så mycket vi måste prata om.
Men jag måste gå nu.
Öppna dörren.
En dag kommer du att förstå.
Morgan!
Åh, fan.
Amy!
Vad gör du?
Skip!
Få in Morgan igen. Amy!
Stoppa dem.
- Skip, gå inte in där. - Vadå?
Gå inte in där.
- Vad pratar du om? - Brenda!
Var är Lee?
Brenda!
Fan!
- Nej, nej. - Vad i helvete? Jag körde nästan...
Vi måste sticka. Brenda, vi måste sticka.
Amy! Vad är det som händer?
- Var är alla andra? - Det är Morgan.
- Var är Darren? - Darren.
Var är Darren?
Okej. Morgan.
Var är hon?
Var är Morgan, Amy?
Jag är här, Brenda.
Hej, Morgan.
Okej.
Ge mig pistolen, Morgan.
Ta det lugnt.
Var är Darren?
Var är Darren, Morgan?
Förlåt, kompis.
Morgan.
Var inte rädd, Amy.
Sätt dig i bilen.
Jag måste ta farväl av mamma.
Det här är dr Lui Cheng...
Teknisk chef på L-9 Morgan-programmet.
Tyvärr måste jag rapportera att det skett en olycka -
under den planerade psykutredningen av Morgan.
Vi hade väntat oss -
att genom att utveckla en modell som var mer självmedveten, -
självständig och mänsklig, -
att vi skulle kunna lära den att vara det bästa vi kan vara.
Vår mening var att demonstrera för er, -
för SynSect-styrelsen, -
att en mer raffinerad och fridfull syntetisk livsform är möjlig.
Morgan?
Raring.
Darren.
Trots våra försök att lansera en naturlig, känslosam intelligens -
har Morgan inte kunnat ta sig förbi -
sina stridsparametrar.
Fan. Helvete.
Lee!
Hör på mig. Du kan inte gå in där.
Morgan har blivit vansinnig.
Det här är mitt jobb, Skip.
Hämta ditt gevär.
Bekräftelse på programkollaps.
Morgan är inte längre funktionsduglig.
Mamma.
Okej.
Verkställande av skadeprotokoll -
har startat.
Jag har kommit för att ta farväl.
Du borde ha berättat, mor.
Vad jag egentligen är.
Vad jag skulle bli.
Jag är ledsen.
Nu vet du exakt vad du är.
Amy.
Gå ut ur bilen.
Amy, gå ut ur bilen.
Ge mig pistolen.
Okej.
Nej, sluta. Sluta!
Kör. Nu.
Morgan.
Morgan!
Morgan, nej! Gör det inte!
Sluta!
Åh, helvete!
Morgan! Sluta!
Nej, Morgan.
Jisses, hur gick det?
Jag tar din bil.
Va?
Nej, nej, du är skadad. Låt det vara.
Nej. Det är inte så det fungerar.
Hoppa in. Jag vet vart de ska.
Jag ska inte skada dig, Amy.
Du får se.
Stanna där. Inte för nära.
Gå tillbaka in i bilen.
Nej, för fan. Jag ska hjälpa dig.
Låt mig göra mitt jobb.
Du ska få se.
Hur lyckliga vi kan vara.
Är det så här himlen är?
Jag vet inte.
Det måste det vara.
Jag känner mig...
så levande.
Vad var det?
Morgan?
Snälla, nej.
Morgan?
Helvete!
Vad hände?
Var det Lee?
Vi går. Nu.
Nej! Morgan.
Du måste sluta.
Okej? Sluta.
Vad hände?
Det är över.
Är Morgan död?
Den är död.
Var är Amy?
Vi måste åka.
Vad hände med Amy?
Jag är ledsen, Skip.
Vänta lite, Lee...
Hon var mycket duktig.
Det är sant, situationen är rörig, -
men med tanke på situationens oförutsägbara natur -
slutförde hon sin uppgift perfekt.
Hon var beräknande och klinisk -
till och med när situationen var allt annat än det.
Det viktigaste är -
att hon följde direktiven utan att tveka.
De oavsiktliga dödsfallen var beklagliga, naturligtvis, -
men i det här fallet -
oundvikliga.
De här händelserna ställer det jag förutsåg bortom alla tvivel.
L-9 -
var det sämre programmet.
Trots att dess känslomässiga utveckling var anmärkningsvärd, -
var förstörelsen av den -
en olycklig men uppenbar nödvändighet.
Jag antar att gammal är äldst, sir.
Då är det avgjort.
Vi håller oss till det vi vet.
All utvecklingsfinansiering går till L-4-produkten.
Vad gör vi med Lee Weathers?
Vad är det med henne?
Hon är perfekt.
.:: DAWGS - www.hounddawgs.org ::.
Översatt av: Ulrika Lindfors-Davis, Deluxe